Nyt on vuorossa vähän erilainen kirjoitus. Se käsittelee alaraajojen verisuonten esteettistä hoitoa lasermenetelmällä. Aihe on kiinnostava, mutta jutusta tuli ikäväkseni vähän eri lailla kiinnostava kuin olin ajatellut.
Kirjoitin kolme vuotta sitten silmänaluseni verisuonen häivytysoperaatiosta, joka suoritettiin Siluetti-sairaalassa Helsingissä.
Toimenpide oli onnistunut ja vaikka suoni ei täysin kokonaan kadonnutkaan, olin tulokseen ja laseroperaation helppouteen tosi tyytyväinen. Selvästi erottunut suoni on enää vain kevyesti kuultava ja tietyssä valossa käytännössä näkymätön.
Silmänalunen ennen - jälkeen
Silmänalusoperaatiosta saakka mielessäni on kareillut saman käsittelyn suorittaminen myös reisiäni kirjavoittaville suonille. Niin kauan kuin muistan, minulla on ollut reisissäni luutasuonia eli teleangiektasiaa; pieniä verkkomaisesti risteileviä, punertavia ja sinertäviä hiussuonia. Hämähäkkisuoniksikin niitä kutsutaan. Suonia on kaikkialla reisissäni ja säärissäni, mutta näkyvimmät alueet ovat oikean etureiteni polvitaipeen lähellä ja vasemman reiteni ulkosivussa.
Hämähäkkisuonet ovat aina häirinneet minua jonkin verran, etenkin kesäisin uikkariaikaan. Ongelma on pelkästään esteettinen eikä suonista ole mitään terveydellistä haittaa. Siksi niiden hoitaminen tuntui toisaalta myös turhalta ja suoraan sanottuna turhamaiselta. Maksaisinko monta sataa euroa käsittelystä, jolla saisin vain nätimmät sääret uimarannalle…? Ymmärrettävästi toimenpiteen järkevyys ja saatu hyöty tuntuivat kyseenalaisilta. Silti...
Tämän vuoden syksyllä silmiini osui Siluetin eKlubin uutiskirjeessä tarjous: laserhoidot verisuonille ja pigmenttimuutoksille etuhintaan 355€ lokakuun ajan, kun hinta normaalisti on 455€.
Ei tuokaan hinta minulle mikään halpa ole, mutta jonkin aikaa mietittyäni sain perusteltua sijoituksen itselleni sillä, että saisin tästä samalla myös kiinnostavaa blogimateriaalia. Koska blogi on minulle myös työtä, laitan rahaa erinäisiin asioihin joista saan blogiin sisältöä, viime vuodelta esimerkkinä paljon tunteita herättänyt vierailuni Hiusakatemiassa.
Kun sitten kävi miten kävi, tuntui sijoitus erityisen ironiselta. Voin vain todeta, että sain kuitenkin materiaalia blogikirjoitukseen. Erilaista materiaalia.
Tiedämme, mitä riskejä moniin esteettisiin kuten myös terveyden kannalta perusteltuihin operaatioihin voi liittyä, ja silti käymme hoidoissa. Riskit ovat useimmissa tapauksissa pieniä, ja on luonnollista ajatella, "ei se minun kohdalleni satu". Tämä on kertomus siitä, kun kaikki ei menekään odotetun mukaisesti.
Kerron heti alkuun, että asiasta on keskusteltu Sairaala Siluetin kanssa hyvässä hengessä ja he ovat tätä kovasti pahoitelleet ja ovat myös tietoisia siitä, että kirjoitan kokemuksesta blogiin. Tarkoitukseni ei ole lytätä Siluettia, vaan kertoa rehellisesti kokemuksestani tästä laserhoidosta ja siihen liittyneestä palvelusta. Kaiken kaikkiaan koko episodia tuntui varjostavan erikoisen huono tuuri.
Jutun kirjoitus on odottanut kahdeksan viikkoa, koska USAn matka viivästytti jälkitarkastukseen pääsyäni. En halunnut kirjoittaa kokemuksesta ennen kuin sain kuulla lääkärin mielipiteen siitä mitä oli tapahtunut. Nyt jälkitarkastus ja tilannearvio on suoritettu ja pääsen kirjoittamaan.
"Operaatio verisuoni” käynnistyi vähemmän lupaavasti jo varausvaiheessa, kun sähköpostikommunikaatio Siluetin ajanvarauspalvelun kanssa toimi hitaasti. Kahdesti jouduin lähettämään uuden sähköpostin edellisen perään kun viestiini ei vastattu, kerran vastauksen saamiseen meni kome vuorokautta.
10 päivän viestien pallottelun ja sopivan ajan etsinnän jälkeen sain lopulta ajan varattua. Valitettavasti en pystynyt itse varaamaan aikaa verkkoajanvarauksesta, sillä se ei näyttänyt aikoja kuin yhdelle viikolle.
Käsittely oli torstaina 19. lokakuuta. Kohtasin seuraavan aukon asiakaspalvelussa hoitajani kysyessä minulta, olinhan syönyt herpeksenestolääkityksen. "Anteeksi mitä..?" kysyin. Hoitaja näytti yhtä kysyvältä.
Kävi ilmi, että laserhoitoihin liittyvän herpesviruksen aktivoitumisriskin vuoksi suosituksena on ottaa suun kautta otettava herpesestolääkitys ennen käsittelyä. Siluetin henkilökunta informoi tästä laserhoitoihin tulevia asiakkaita, ja eihän asiakas tästä voisi muuten tietääkään. Herpesviruksen aktivoituminen voi tapahtua riippumatta siitä, onko henkilöllä aiemmin esiintynyt herpestulehdusta. Lääkitys on erittäin suositeltava ehkäisevä toimenpide. Siluetin asiakaspalvelusta ei kuitenkaan ollut mainittu minulle tästä mitään, mistä hoitajakin oli hämmästynyt.
Hetken hoitaja jopa näytti harkitsevan siirretäänkö aikaani eteenpäin, niin tärkeänä hän piti herpes-lääkityksen ottamista. Lopulta hän antoi minulle omista varastoistaan muutaman Zovirax-napin ja sanoi, että niiden vaikutus todennäköisesti riittää, kun ottaisin lääkkeen nyt saman tien ja heti seuraavien päivien aikana. Mielessäni mietin, miten näin tärkeä informaatio oli laiminlyöty ajanvarauksen yhteydessä.
Mitä verisuonimuutosten laseroinnissa tarkalleen ottaen tapahtuu?
Siluetti käyttää Cutera-lasermenetelmiä, joita on erilaisia hoidettavasta ihomuutoksesta riippuen. Minun hoidossani käytettiin CoolGlide Exel Nd Yag –menetelmää. Laserhoidossa suoneen kohdistetaan voimavalovälähdyksiä, mikä johtaa veren hyytymiseen suonessa. Lopulta elimistö sulattaa suonen pois = suoni häviää. Kerralla käsitellään vain yhtä tasoa jotta vältytään ei-toivotuilta vaikutuksilta kuten palovammoilta. Tarkoitus on hyydyttää verisuoni puhkaisematta sitä ja lämmittämättä ihoa liikaa. Laser"syöttöjen" välillä ihoa viilennetään tehokkaasti mikä osaltaan suojaa ihoa ylikuumenemiselta.
Paksummat suonet vaativat useamman käsittelyn, ohuet voivat hoitua jo yhdellä käsittelyllä. Hoidon suorittaa lääkäri tai sairaanhoitaja, kosmetologin koulutus ei ole riittävä.
Minulle hoitajani kertoi, että etenkin oikean reiden verisuoni todennäköisesti vaatisi kaksi tai kolmekin käsittelyä (eli 2 tai 3 x 455€.... jaiks), mutta vasemman reiden pienemmät suonet saattaisivat hyvinkin häivyttyä yhdellä laseroinnilla.
Hoito sujui kutakuinkin niin kuin olin odottanut, vaikkakin joissain käsittelykohdissa tuntui muutamaan otteeseen niin voimakasta kipua, että jouduin pyytämään hoitajaa pitämään taukoa.
Laserointia suorittaessa hoitaja kommentoi useaan otteeseen, kuinka hän saattoi jo nähdä pienimpien suonten katoavan. Hän kuvaili, kuinka tyydyttävää tätä työtä oli tehdä, kun näki silmiensä edessä asiakkaan ihomuutosten katoavan.
Käsittelyn jälkeen en havainnut itse yhdenkään suonen kadonneen vaan koko käsittelyalue punoitti ja oli turvoksissa. Suuri osa suonista oli punaisempia kuin ennen käsittelyä. Minulle kerrottiin että se kuului asiaan, ja että suonten voimakas punoitus kertoi siitä, että ”hoito oli tepsinyt”. Ihmettelin mielessäni mitä hoitaja oli tarkoittanut ”silmiensä edessä katoavilla suonilla” mutta en viitsinyt kommentoida asiaa. Hoitajan silmät olivat varmasti tarkemmat kuin omani ja rutinoituneet erottamaan käsittelyn vaikutuksia.
Silmänalusverisuoneni käsittelyn yhteydessä tulos oli nähtävissä jo saman tien, mutta ajattelin, että kasvojen pientä suonta ei varmaan voinut verrata tähän laajempaan luutasuonten verkostoon.
Kysyin hoitajalta, kauanko turvotuksen ja punoituksen laskeminen vie aikaa, ja sain kuulla, että oireet katoavat yleensä 2-5 päivässä. Uuden laserkäsittelyn voisi tehdä neljän viikon kuluttua.
Hoitoa seuranneen illan aikana minulla oli ristiriitainen ja epämukava olo. Olin ehkä ollut naiivi kun kuvittelin, että tulos olisi ainakin osittain heti nähtävissä ja osa suonista olisi välittömästi häivyttynyt.
Katselin punaisena hohtavaa ihoani ja punaisia suonia. Käsiteltyä aluetta kuumotti ja pisteli voimakkaasti. Iho oli kipeä ja kosketusarka etenkin oikean reiden paksumman suonen kohdalta. Rauhoittelin itseäni keskittymällä ajatukseen, että oireet kuuluvat asiaan. Lopullinen tulos näkyisi vasta päivien tai viikkojen kuluttua.
Päivät kuluivat, ja odotetun toipumisen sijaan ihoni tila paheni; suonet tummenivat lisää ja niiden lisäksi ihoon alkoi tulla mustelmia. Lisäksi suurimman verisuonen alla tuntui kova patti, joka huolestutti minua erityisesti.
Hoitaja oli neuvonut ottamaan yhteyttä Siluetin asiakaspalveluun, jos ilmenisi mitään kysymyksiä hoitoon liittyen. Niin teinkin. Kirjoitin oireistani ja ilmaisin huoleni. Kysyin, kuuluiko tämä normaaliin paranemisprosessiin.
Sama juttu toistui kuin yrittäessäni varata aikaa; viestiini ei vastattu. Voitte varmasti ymmärtää että tässä vaiheessa minulla alkoi jo ymmärrys loppua, saivatko kaikki paikan asiakkaat odotella vastausta viesteihinsä useita päiviä? En odottanut yksityissairaalalta tällaista asiakaskohtaamista. Kolmantena päivänä laitoin viestin uudestaan sekä ilmaisin pettymykseni palveluun, ja nyt viestini ohjattiin pahoitellen sairaalan plastiikkakirurgi Timo Pakkaselle.
Pakkanen vastasi asiallisesti ja ystävällisesti. Vastauksessa sain kuulla, että ”alaraajojen verisuonten laserkäsittelyyn voi liittyä mustelmaisuutta ja turvotusta, joka yleensä häviää 2-3 viikon aikana”. Pakkanen suositteli tilanteen arvioimista 4-6 viikon kohdalla, mutta tuolloin olisin jo Yhdysvalloissa. Sovimme, että tulen jälkitarkastukseen heti matkalta palattuani.
Kolme viikkoa käsittelyn jälkeen
Päivät ja viikot kuluivat ja iho pysyi ikävän näköisenä. Toiveikkuus onnistuneesta tuloksesta alkoi hiipua, ja minut täytti surun ja itsesyytöksen tunne; suonet eivät olleet häivyttyneet vaan näyttivät päinvastoin pahemmilta kuin ennen käsittelyä. Miksi olinkaan lähtenyt tähän..?
Lopulta neljännen viikon kohdalla mustelmat alkoivat viimein hiipua. Kuudennella viikolla saatoin havaita, että suonetkin vaikuttivat vihdoin aavistuksen häivyttyneen. Mutta.... patti ei hiipunut. Päin vastoin, se kovettui entisestään ja tuntui edelleen kipeältä. Aloin välttää alueen koskettamista, koska tulin siitä niin surulliseksi. Patti muistutti siitä mitä olin tehnyt. Summasin tilanteen päässäni näin: olin maksanut 355€ siitä, että sain kudokseeni jonkinlaisen vaurion ja hämähäkkisuoneni vaalenivat aavistuksen.
Oikean reiden tummimman suonen kehitys
Tämän viikon torstaina pääsin vihdoin jälkitarkastukseen.
Sain kuulla sen mitä olin vähän pelännytkin: oikean reiden patti ei kuulu normaaliin paranemisprosessiin vaan on liian voimakkaan käsittelyn aikaansaama verihyytymä.
Timo Pakkanen myönsi suoraan, että hoidon aikana oikean reiden aluetta oli ”käsitelty vähän liian rankasti”, minkä seurauksena käsitelty verisuoni oli puhjennut ja vuotanut kudokseen. Suomeksi sanottuna: hoitaja oli arvioinut suoneen käytettävät laser-arvot väärin.
Olin aika voimakkaan tunnetilan vallassa. Tällaiseen hoitoon tullessa haluaa ilmoitetuista riskeistä huolimatta luottaa hoitohenkilökunnan ammattitaitoon. Mutta ihmisiä ovat ammattilaisetkin ja myös heille sattuu virhearviointeja. Tässä ei voinut muuta kuin todeta: nyt kävi näin.
Olisin mielelläni tietysti jutellut tapahtuneesta hoidon tehneet henkilön kanssa, mutta sain kuulla, ettei kyseinen henkilö enää ole Siluetilla töissä.
Edes hieman hyvä uutinen oli se, että verihyytymä kuulemma hyvällä todennäköisyydellä paranee ajan kanssa. Jos kaikki menee niin kuin pitäisi, kehon makrofagit eli syöjäsolut syövät verihyytymän pois. Paranemiseen voi kuitenkin mennä jopa vuosi, ja seuraava jälkitarkastusaikani on vuoden kuluttua.
Tulos kahdeksan viikon jälkeen:
Tällainen oli tämä kokemus.
Voi varmasti ymmärtää, että en tässä tilanteessa koe mielekkäänä varata uutta laserkäsittelyä, jotta vielä näkyvissä olevat suonet mahdollisesti häivyttyisivät. Verihyytymäaluetta ei saa edes käsitellä vaan täytyy odottaa kunnes (jos...) se paranee.
Jutusta ei tullut toivomani kaltaista, mutta juttu siitä tuli kuitenkin.
On hyvä olla tietoinen riskeistä, joita yksinkertaiset ja kivuttomatkin esteettiset hoitotoimenpiteet, kuten laserkäsittelyt, sisältävät. Koska esteettinen hoito ei ole terveyden kannalta välttämätöntä, kannattaa punnita tarkkaan, onko mahdollinen saavutettu hyöty riskien arvoinen.
Minun saamani pieni vaurio ei ole verrattavissa oikeasti vakaviin komplikaatioihin joiden riskejä tietyt kirurgiset esteettiset toimenpiteet sisältävät, eikä pattini ole suuressa mittakaavassa yhtään mitään. Mutta se on muistutus siitä, että aina nämä toimenpiteet eivät onnistu odotetun mukaisesti.
Jos jotain, toivottavasti jutusta on apua vastaavia laseroperaatioita ja niiden mahdollisia riskejä harkitseville.
Kiitän Timo Pakkasta rehellisyydestä hoidon arvioinnin suhteen.
65 comments on “Operaatio verisuonten laserhoito - ja kuinkas kävikään....”
Hei! Harmillinen kokemus. Toivottavasti sait asianmukaisen korvauksen pieleen menneestä toimenpiteestä.
En saanut korvausta, koska mitään pysyvää vauriota ei (vielä) ole todettu. Asia katsotaan uudestaan vuoden kuluttua seuraavassa jälkitarkastuksessa. Asiakas myös allekirjoittaa hoitoon tullessaan hoitosuostumuskaavakkeen jolla hän ilmaisee ymmärtävänsä toimenpiteisiin liittyvät riskit. Se jäi vähän tulkinnanvaraiseksi, kuuluuko henkilökunnan tekemä virhearvio myös tällaisiin riskeihin.
Kiitos tästä jaosta. Olen harkinnut vastaavaa toimenpidettä. Minulla myös taipeen kohdalla pullistunut suoni joka kipeä. Harkitsen vielä kysesistä hoitoa. Siluetista sen verran että kävin 2007 siellä rintojen korjausleikkauksessa. Tarvittavat tarkastukset ja tikit ym hoitui, mutta sen jälkeen 1v tarkastus, 3v tarkastus jne. ikinä EI aikoja tullut jos en olisi soittanut itse.
Ärsyttävää, enkö ollut tarpeeksi hyvä asiakas. Maksetaan kuitenkin paljon euroja niin silti ei saanut palvelua. Vaihdoin paikkaa. Pikaista paranemista sinne ?ja ihana oli lukea Jenkkilän juttuja
Itse piipahdin jouluostoksilla Nykissä. Tykkään jenkkien palvelukulttuurista?
Hyvää joulunodotusta!
Minäkin koin etten ollut tarpeeksi tärkeä asiakas kun viesteihini ei vastattu, tuli väkisin sellainen olo. Kurja kuulla että muillakin on ollut samanlaisia kokemuksia. Siluetti voisi ehkä nettisivullaan korostaa, että toivovat yhteydenottoja ensisijaisesti puhelimitse mikäli sähköposti ruuhkautuu helposti eivätkä henkilökunnan resurssit riitä sähköpostin hoitamiseen.
Hyvää joulunodotusta sinullekin (ja joulutunnelma Nykissä on kyllä aivan ihana <3)
Voi apua mikä kokemus. Tosi kurjaa että kävi näin. :/ Olen itsekin havitellut suonikohjujen käsittelyä sääristä ja pienempien verisuonien käsittelyä kasvoista (en edes muistanut tätä sun silmänalussuonijuttua), mutta tämä sai taas ajattelemaan asiaa tarkemmin. Usein ne omaan silmään erottuvat virheet eivät toisille edes näy ja vaikka näkyisivätkin, niin entäs sitten. Sanoo hän nyt, tämän luettuaan ja murehtii niitä entiseen tapaan taas ensi viikolla..
Toivotaan että patti haihtuu pian ja että tämä asiakaskokemus havahduttaa Siluettia pohtimaan protokolliaan asiakkaiden kohtaamisesta. Hirmu asiallisesti kirjoitit, vaikka pettymys epäilemättä kuohuu.
Onnistuessaan nuo laserkäsittelyt voivat tuoda tosi hyviä tuloksia, mutta rahaa niihin saa kyllä uppoamaan koska yksi käsittely harvoin riittää. Ei riittänyt näemmä minullakaan edes niihin ohuimpiin suoniin. Jos ongelma olisi laajempi ja näkyvämpi, esimerkiksi todella voimakas couperosa kasvoissa, saadun hyödyn tunne sijoitukseen nähden on varmasti suurempi kuin esimerkiksi minun tilanteessani jossa jalkojen suonet olivat myönnettävästi aika mitättömiä suuressa kuvassa (vaikka minua häiritsivätkin). Eli "ongelmaani" nähden tällainen käsittely on oikeasti aika tarpeeton, etenkin riskit huomioiden. Kyllä harmittaa, mutta elämä on. Aina ei tule tehtyä viisaita valintoja.
Palaan patin kuulumisiin varmaankin tulevaisuudessa. Tapaamisessa varoiteltiin että se tulee tässä vaiheessa kovettumaan vielä lisääkin ennenkuin lähtee parantumaan. Koko polvitaipeesta on nyt tullut "älä koske sinne" -aluetta.... :'-(
Huh. Olipa kokemus.
Säärissäni on jo vuosia ollut näkyviä suonia ja jopa suonikohjujen alkuja.. mutta onneksi ei vielä mitään suuria ongelmia. Hyvä tietää, miten häivytysoperaatiossa voi myös käydä!
Huh! Sait kyllä blogiin todella mielenkiintoisen postauksen, mutta ei se kyllä varmasti lohduta.
Sinulla on kyllä ihana asenne! Olisin itse ihan romuna :D Ostin juuri hetki sitten tuorepuuron 5 eurolla, joka oli omilla standardeillani "super kallis" ja kun se osoittautuikin pahanmakuiseksi, suututti useamman tunnin. Olen todella huono kestämään pettymyksiä, jos rahaa kuluu (edes vähän). En voi edes kuvitella miltä tuntuu, jos saa lisäksi jotakin terveysongelmia.
Mutta tämä teksti varmasti saa monen miettimään operaatioiden tärkeyttä, mikä on hyvä juttu! Microbladeingpelotteluja olen lukenut myös kauhulla. Se kun on niin ikävää, jos itse on se, jolla käy huono tuuri :/
Toivottavasti tuo patti sulaa mahdollisimman pian, suoni kyllä mielestäni lopulta vaaleni, joten jos patti katoaa, oli ainakin pieni hyöty :D
Jep. Voin kertoa että peruin tammikuulle sovitun microblading-ajan. En ota enää mitään tällaisia riskejä vähäpätöisen esteettisen hyödyn nimissä.
Ihoni on aina ollut hitaasti parantuva loukkaantuessaan; haavat tulehtuvat herkästi ja pienistäkin naarmuista jää arvet. Saan mustelmia hipaisuistakin. Tämä ehkä selittää, miksi laserkäsittelynkin jälkitoipuminen oli niin hidasta; jos normaalioloissa mustelmat ja turvotus häviävät viikossa ja minulla kesti kuusi viikkoa. Microbladingissa ihon pinta rikotaan ja arpeutumisen riski on kohdallani varmastikin keskivertoa suurempi, ja tämän riskin jätän nyt väliin. Harmi juttu koska microblading kiinnosti minua niin kovasti, mutta arpeutuneet kulmakarvat ovat vielä harmillisempi juttu.
Ihan mielenkiinnosta kysyn miksi et soittanut Siluettiin aikaa varatessasi ja sitten myöhemminkin? Eikö puhelimessa olisi nopeampaa ja yksinkertaisempaa hoitaa tuollaisia asioita?
Sähköpostiajanvaraus oli minulle mielekkäämpi, sillä toisella paikkakunnalla asuvana minulle oli helpompaa itse pohtia mitkä vapaajan olevat ajat sopivat kalenteriini ja aikatauluuni. En pääse Helsinkiin milloin vain. Mutta ihan totta, kyllä jossain vaiheessa vastausten viipyessä ajattelin myös soittavani, ja olisin soittanutkin mikäli vastausta ei olisi koskaan kuulunut. Verkkoajanvaraus olisi ollut minulle kaikkein paras vaihtoehto, sieltähän olisin suoraan nähnyt kaikki vapaana olevat ajat ja voinut rauhassa valita niistä sopvimman, mutta jostain syystä verkkoajanvarauskaan ei tuolloin toiminut niinkuin sen normaalisti pitäisi toimia. Tapaamisessa minulle kerrottiin, että normaalisti verkkoajanvaraus näyttää aikoja pidemmällekin.
Mitä käsittelyn jälkeiseen yhteydenottoon tulee, siitä koin turhana soittaa sillä tiesin, ettei puheluun vastaava asiakaspalvelun henkilö pysty huolenaiheeseeni vastaamaan vaan viestini tullaan joka tapauksessa forwardoimaan hoitavalle henkilökunnalle. Tässä yhteydessä oli siis ehdottomasti mielekkäämpää kirjoittaa oirekuvaus sähköpostitse. Minua hoitanut sairaanhoitajakin sanoi, että "Laita hoidosta heräävät kysymykset sähköpostitse Siluetin infoon". Kuulema hoitajilla on omatkin sähköpostit, mutta en tiedä miksi hän ei antanut minulle omia yhteystietojaan.
Joskus asiakkaat vain mieluummin haluavat hoitaa asian sähköpostilla. Itselleni on esim. töissä virastoaikana käytännön syistä todella hankala soitella puheluita, jolloin sähköposti on paljon mielekkäämpi vaihtoehto. Nykyaikana tämän ei pitäisi olla ongelma, etenkään jos asiakas itse on suostunut sähköpostiin vaikka se on tietosuojan suhteen vähemmän luotettava vaihtoehto kuin puhelin.
Voi Sanni, harmillinen juttu :(((((( Saitko mitään korvausta?
En saanut.
Kiitos! Todellakin kiitos tästä postauksesta. Itselläni on aivan samanlaisia hämähäkkiverisuonia jaloissani.. Häiritsevät itseäni todella pahasti, ja olen ajatellut että voiko niille tehdä jotain.. Mutta nyt kun ajattelen, niin onko sillä oikeastaan, todellakaan, mitään merkitystä onko niitä vai ei?? Kauniita ollaan joka tapauksessa. Itse, yhden pillalle menneen lasik silmäleikkauksen läpikäyneenä, on vaan nyt pakko todeta, että mikään kirurgin veitsi, ei tee ihmisestä kauniimpaa /parempaa kuin se jo on..
Niin..... näitä täytyy kunkin ajatella ja harkita kohdallaan. Uskon, että monelle esteettisistä hoidoista on suurtakin hyötyä, mutta hyöty mittautuu tietysti kunkin henkilökohtaiseen tilanteeseen ja minkä laatuista haittaa esteettinen vaiva elämään tuo.
Mikä lasik-leikkauksessa meni pieleen? Noista pieleen menneistä puhutaan harvemmin niin kiinnostaa. Itse miettinyt aina välillä Smile-leikkausta, mutta pelottaa. :/ Tosin esteettiset syyt ei ole mielessä vaan tuntuu, etten näe laseilla.
Huhhu. Tuossa meni aika monta asiaa nyt Siluetin puolelta vikaan. Ei voi muuta sanoa. Epäammattimaista ja sen päälle huonoa asiakkaasta huolehtimista... Toivottavasti paranet.
Hurja kokemus, mutta hienoa, että jaoit sen täällä blogissa. On hyvä kuulla myös näistä ei onnistuneista toimenpiteistä. Toivotaan, että mitään pysyvää vahinkoa ei jää! Asiasta kolmanteen, teit muistaakseni joskus juttua valoimpulssilaitteen käytöstä bikinialueen karvanpoistossa. Toimiko laite sinulla? Olen harkinnut sellaisen ostoa itse.
Hei Sanna!
Tässä summausjuttuni valoimpulssilaitteesta ja sen toimivuudesta:
https://karkkipaivablogi.com/karvoille-tuli-nukkumatti-vai-tuliko/
Laite siis kyllä toimi, mutta käyttöohjeissa on tulkinnan varaa ja pysyvän tuloksen saamiseksi minun olisi mitä ilmeisimmin pitänyt jatkaa aloitusvaihetta (eli hoidettavan alueen valoimpulssikäsittelyä kahden viikon välein) jopa puoli vuotta. Minun elämäntyylilläni tämä ei valitettavasti oikein toimi, sillä matkustelen paljon ja liikun Suomessakin kahden kotipaikkakunnan väliä, ja suuren laitteen jatkuva mukanakanniskelu puolen vuoden ajan ei vain ole mahdollista. Näin ollen en saanut valoimpulssilaitteesta kestävää hyötyä. Jollekin staattisemman elämäntyylin omaavalle, joka voi sitoutua hoitojen vaatimaan frekvenssiin kuudeksi kuukaudeksi, laitteen hankinta on varmasti mielekkäämpää. Olisihan se ihan mahtavaa jos ihokarvat tosiaan päätyisivät siihen unitilaan, että niitä tarvitsisi käsitellä vain kahden kuukauden välein.
Minä olen käyttänyt valoimpulssilaitetta nyt pari vuotta (tarkemmin ajateltuna taitaa tulla pian kolme vuotta täyteen) ja olen ollut tosi tyytyväinen. Kainalot ja bikiniraja pysyvät varsin karvattomina, ja harvat ilmestyvät karvat on nopsa vetäistä pois epilaattorilla tai pinseteillä. Valoimpulssilaitetta käytän "pitämään karvat unessa" aina silloin tällöin, kun muistan. Toki laitetta sai aluksi käyttää pidempään parin viikon välein, mutta kyllä se suunnilleen onnistui, kun laitoin asiasta kalenteriin muistutuksen. Itse toimenpide on kuitenkin nopea suorittaa, kun kyse on niin pienistä alueista. Aluksi yritin hoidella laitteella sääriäkin, mutta kyllästyin nopeasti, koska se vei liian kauan.
Hienoa kuulla että laite tosiaan voi saada aikaan pysyvänkin tuloksen :)
Tartuin itsekin tähän tarjoukseen, ja varasin ajan kasvojen pigmenttiläiskien hoitoon. Hoidon teki Timo Pakkanen.
Lopputulema oli, että mitään muutosta ei tapahtunut. Maksoin siis 355€, saamatta rahalleni mitään vastinetta.
Kyselin tarkastuskäynnillä, että eikö heillä ole mitään hoitotakuuta, mutta ilmeisestikään ei. Ainakin itse koen, että asiakassuhteen jatkumisen kannalta olisi ollut asiallista suorittaa uusi hoito korkeammilla tehoilla ilman korvausta, tai ainakin reilulla alennuksella.
Harmittaa, sillä olisin keksinyt tuolle rahalle kyllä muutakin käyttöä. Tämän postauksen valossa olen kylläkin onnellinen, että mitään vahinkoa ei ainakaan päässyt tapahtumaan.
Kurjaa kuulla ettei hoito tuonut sinullekaan hyötyä. Kerrottiinko käsittelyn yhteydessä, että pigmenttiläiskät hoituisivat yhdellä kerralla vai suositeltiinko useampia käsittelykertoja?
Minulle sanottiin, että yhden hoitokerran jälkeen tulisi jo nähdä muutoksia, mutta parhaimpaan tulokseen pääseminen voisi vaatia 2-3 käsittelyä. Tosin taisi Pakkanen mainita senkin, että joillekin hoito ei vain tehoa.
Tuli muuten mieleen, että minultakin poltettiin muutama vuosi sitten verisuonia silmän alta Taina Heikkisen toimesta, niin kuin sinultakin, ja olin silloin erittäin tyytyväinen hoitotulokseen.
Oletko koskaan kuullut Serrapeptaasi nimisestä lisäravinteesta? Se voisi auttaa hävittämään sen verihyytymän jalastasi. Sitä saa edullisimmin tilaamalla iHerbistä.
En ole kuullut serrapeptaasista, täytyykin kysyä siitä tuttavapiiriin kuuluvalta lääkäriltä. Vaikuttaisi olevan jonkinlainen luontaistuote, jonka vaikutuksiin lääkäri ei välttämättä ota kantaakaan, mutta vaikuttaa sen verran kiinnostavalta aineelta että kysynpä kuitenkin mielipidettä ja perehdyn tarkemmin. Oletko itse käyttänyt ko. ainetta?
Olen käyttänyt sitä muutamaan otteeseen, ja kokenut saavani siitä apua, mm leikkauksesta toipumiseen. Olen aloittamassa joulun jälkeen käytön uudelleen, edellä mainitusta syystä.
Tuotteen luvataan auttavan mm suonikohjuihin ja hyytymiin ja siksi ajattelin, että voisin vinkata siitä sinullekin.
http://luontainenterveys.fi/index.php/tuotteet/serrapeptaasi/
En tiedä, mitä lääkäri on asiasta mieltä, kun kyse on luontaistuotteesta, mutta ainahan sitä voi kysyä :)
Kysyn ehdottomasti, ilman lääkärin "hyväksyntää" en todennäköisesti uskalla tässä tilanteessa laittaa iholle mitään minulle tuntemattomia aineita. Kiitos paljon tästä vinkistä, ainakin kuvauksensa perusteella tämän tyyppisellä aineella voisi olla positiivista vaikutusta minunkin "vammaani", mutta ilman tarkempaa perehtymistä ja terveydenhoidon ammattilaisen mielipidettä en uskaltaisi sitä kokeilla.
Kyseessä on siis suun kautta nautittava tuote eli pilleri/kapseli, ei ihovoide :)
Serrapeptaasilla ei ole mitään tunnettu haitallisia sivuvaikutuksia, eikä sitä voi ottaa yliannostusta.
Tsemppiä sinulle asian kanssa, ja oikein hyvää joulua :)
Ainiin, siis d'oh...! Kyllä mulle ensin oli selvää että kyseessä on lisäravinne (entsyymi), mutta sitten kun muutama muu lukija jätti vastaavia vinkkiviestejä kosmeettisia valmisteita koskien, niin nämä menivät mun päässä sekaisin... :p Kiitos kun kestätte mun hajopäätä. :)
Kannattaa huomioida, ettei luontaistuotteiden tuottamista ja turvallisuutta valvota yhtä tehokkaasti kuin lääkeaineiden. Haittavaikutuksia voi hyvinkin tulla. Serrapeptidaasin turvallisuudesta ja tehosta ei löydy mainittavaa näyttöä (Bhagat S, Serratiopeptidase: a systematic review of the existing evidence, Int J Surg. 2013;11(3):209-17, tämä nyt vanha review, mutta pikavilkaisulla en löytänyt mitään uutta ja ihmeellistä). Itse en lähtisi sitä kokeilemaan.
Jep, juuri tämän vuoksi minulla on varaukseni luontaistuotteita kohtaan.
Tee ilman muuta vahinkoilmoitus Potilasvakuutuskeskukselle. http://www.pvk.fi/
He tutkivat, onko kyseessä korvattava potilasvahinko, ja jos on, saat korvauksen. Käsittely ei maksa sinulle mitään. Asia on hyvä selvittää.
Kiitos vinkistä, mutta epäilen, ettei minun tapaukseni kuulu korvattavien vahinkotyyppien piiriin. Joka tapauksessa luulen, että PVK:lla otettaisiin kantaa tapaukseeni vasta sitten, kun voidaan lopullisesti todeta, jäikö käsittelystä minulle pysyvä kudosvaurio vai ei. Eli käytännössä vasta vuoden kuluttua, ellei patti parane jo aiemmin. Vahinkoilmoitusta ei varmaan oteta vastaan paranemisprosessin ollessa vielä keskeneräinen. Mutta kiitän kuitenkin vinkistä ja myötätunnosta.
Onpas huonoa tuuria... Jäin miettimään, kun kesällä yritin hoitaa toisen reiden / polvitaipeen pinnallista suonikohjua Hirudoid fortella ja se ehkä hieman paransi esteettistä vaikutelmaa, että onko ollut kieltoa kokeilla tuota? Mukopolysakkaridipolysulfaatti (joo, on siinä nimi) siis liuottaa hyytymiä ja nopeuttaa mustelmien paranemista.
Kosmeettisten valmisteiden käytöstä hyytymän hoidossa ei ollut puhetta, lääkärin mukaan alueen täytyy vain "antaa olla rauhassa".
Kouras vähän mahasta kun luki epäonnisesta operaatiosta + katsoi kuvia... Toivottavasti patti katoaa pian! Ja itsesyytökset ovat ihan turhia, vaikka varmasti tässä vaiheessa harmittaa. Ikinä ei voi ennalta tietää, tuleeko ongelmia, ja aika tylsää elämää joutuu viettämään jos ei ikinä ota riskejä. :-)
Mun mielestä on kuitenkin mukava lukea rehellisiä kertomuksia myös näistä epäonnistumisista. Olipa kyse tuotteista, palveluista tai hoidoista. Tuntuu, että monet valikoi blogiin pelkkää hehkutusta, ja kyynikko sisälläni herää ajattelemaan että voiko muka kaikki aina olla niin ihanaa ja huippua.
Onhan se myös näinkin. Jotkut riskit ovat vain ehkä enemmän arvoisia ottaa kuin esimerkiksi tällaiset... Mutta kaikesta voi oppia, jos jotain. Ja jakaa tietoa muille.
Hei Sanni, olen yksi niistä uskollisista ja hiljaisista blogisi lukijoista mutta nyt oli aivan pakko "tarttua kynään":)
Minulla on nimittäin aivan identtinen kokemus laserista ko. paikassa. Aikaa on nyt toimenpiteestä reilu vuosi ja mitään muutosta ei ole ihoni kunnossa tapahtunut. Epäonnistuneen kasvojen laseroinnin (pinnallisten verisuonten korjailun jälkeen) tuloksena sain kasvooni palovammat liian rankasta käsittelystä sekä kuopat niihin kohtiin, joissa ihon rasvakudos paloi pois. Lääkärin kanta oli että "voi, voi olipas harmi" ja hoitaja kauhisteli että " ei pitänyt olla liian kovat tehot". Totta, että kaikkiin hoitoihin liittyy riski mutta kunpa olisin perehtynyt asiaan tarkemmin niin olisin ehkä päättänyt toisin.
Voi kamala....!!! :-0 Todella kurjaa kuulla tällaisesta, kun kyseessä on kasvot ei vauriota oikein voi peittääkään millään ja "unohtaa"... Iitu, sinun tapauksessasi kannattaisi varmaan tehdä tuo minulle ehdotettu Potilasvahinkoilmoitus.
http://www.pvk.fi/fi/
Voi olla, ettei korvausta saa kun palovammat mainitaan yhtenä riskeistä hoitosuostumuskaavakkeessa ja asiakas on näin ollen riskistä tietoinen, mutta ehkä kannattaa kuitenkin yrittää..?
Huhhuh. En tarkoita kuulostaa ilkeältä, mutta jaksan kyllä ihmetellä, minkälaisia riskejä ihmiset ovat valmiita ottamaan ulkonäöllisistä syistä :/ Tosin itse olen sen verran neuroottinen, että puntaroin aina kuukausi tolkulla uskallanko mennä edes kosmetologille. Sen verran pahoja tapauksia on sattunut lähipiirissä. Esim. hoitajan puristama finni, joka tulehtui, koteloitui eikä parantunut ilman leikkausta. Kun vaan kaikki tekisivät työnsä mahdollisimman hyvin eivätkä hutiloiden... Mutta positiivinen puoli sun keississä lienee, että pääsit suhteellisen pieneltä kuulostavalta vammalla tilanteesta. Toivottavasti patti on sellainen, joka ei aiheuta ongelmia vaikkei paranisikaan.
Todella epäammattimaisen kuuloista kyllä alusta loppuun kyseisen puljun toiminta. Toivottavasti tämä postaus olisi varoituksen sana mahdollisimman monelle!
Aika hurja kokemus tuo mainitsemasi tapaus, tulehtuneesta finnistä. Meitä 'taviksia' kun aina varoitellaan puristamasta itse näppyjä ja kehotetaan menemään ammattilaisen 'turvalliseen' käsittelyyn... Vahinko voi tapahtua kenelle tahansa, mutta omat finnit puristan kyllä mielelläni nykyään ihan itse .. (desinfiointiainetta saa oikein helposti kotikäyttöön..)
Hyvä muistaa se mahdollisuus, että kosmetologi ei aina takaa turvallisuutta.!
Autsis! Onpa tosi harmillinen juttu! Samalla haluan kiittää tästäkin postauksesta. Minullakin on noita suonia ja olen ajatellut niiden poistamista jollain ilveellä. Nooo, saapa nähdä. Ehkä voin elää niiden kanssa.
Kiitos, että kerrot monipuolisesti niin hyvistä kuin huonommistakin kokemuksista, etkä pidä millään muotoa yllä kiiltokuvamaista kauneusbloggari-imagoa. Mä niin tykkään sun blogista juurikin siksi, kiitos!
Kiitos sinulle mukavasta palautteesta, Pieta :) Minulta ei tuo kiiltokuvaimago taitaisi onnistua vaikka yrittäisin... ^_^ Mukavampi muutenkin olla vähän ränsistynyt ja maanläheinen :D
Minulla vähän samankaltaisia kokemuksia 10 vuoden takaa. Olen poistattanut onnistuneesti laserilla karvat sääristä ja yhdellä kerralla lääkäri ehdotti että voisi poistaa pienen suonen pohkeestani. Sattui ihan hirveästi ja meni monta kuukautta parantua. Käsitelty suoni on ehkä hitusen vaaleampi mutta ympärille kehittyi suoniverkosto, joka todellakin haittaa enemmän kuin alunperin käsitelty suoni. Näinkin kuullema voi käydä ihan yleisesti. Laserin kanssa ei kai voi aina kovinkaan hyvin ennustaa muten hoito toimii eri ihmisillä. Itse olen saanut hyvän tuloksen karvanpoistoon, tähän suonen käsittelyyn en. Pigmenttimuutoksia en uskalla laserilla hoidattaa, koska osalla kuullema vain pahentaa ongelmaa.
Voi ei, onpa kurja kokemus! Pakko on kuitenkin erikseen nostaa hattua ja ihastella sun asennetta, todella asiallisesti kirjoitit tästä, vaikka aineksia olisi kihistä kiukusta paljon enemmänkin. Mä kihisen täällä hiukkasen sun puolesta, (toistuva) huono palvelu ja hankaluudet yhteydenpidossa on kyllä melkoisen anteeksiantamatonta varsinkin silloin kun on terveysasioista kyse. Toivottavasti kipu häviää pian eikä tästä jäisi pysyvää vauriota!
(Kiitän tässä samalla mielenkiintoisista postauksista, jätän vierasviestejä niin harvoin vaikka luen blogiasi harva se päivä. :) Kaunista joulua ja loppuvuotta, ensi vuodelle taas paljon ihania hetkiä ja onnellista mieltä! <3)
Kiitos Ylva. Rehellisesti, totta kai minua kiukuttaa ja ennen kaikkea surettaa, eniten surettaa tietoisuus siitä että itse valitsin tehdä tämän keholleni. Jos patti ei koskaan lähde, se tulee aina muistuttamaan minua tästä valinnasta. Ei tästä helppo ole kirjoittaa ilman negatiivista tunnelatausta, mutta valtavan tunnekuohun sävyttämä kirjoitus ei tee asiaa tekemättömäksi ja olisi todennäköisesti vienyt jutun informaatioarvoa. Halusin, että ikävä kokemukseni kuitenkin tarjoaa muille tietoa tällaisiin toimenpiteisiin liittyvistä riskeistä asiallisesti esitettynä.
Kaunista joulunaikaa myös sinulle, Ylva, mukavaa kun annat aina välillä kuulua itsestäsi :)
Hienoa, että kerroit rehellisesti omasta kokemuksestani. Olin itse aikeissa suurennuttaa rintani kyseisessä paikassa, mutta menenkin toisaalle. Syy ei ole ainoastaan tuo laser-moka, vaan myös mainitsemasi asiakaspalvelun hitaus. En halua odotella montaa päivää vastausta sähköpostiini, koska Suomessa löytyy myös sellaisia yksityisiä sairaaloita, joissa asiakas ei joudu odottelemaan ja joissa informoidaan asiakasta tarkalleen, mitä lääkitystä hänen tulee / ei tule ottaa ennen leikkausta. Suoraan sanottuna kuulostaa melkoiselta harrastustoiminnalta. Yksityissairaalasta pitäisi mielestäni lähettää potilalle kirjalliset, operaatiota koskevat valmistautumisohjeet kotiin tai sähköpostiin. Ainakin julkisessa terv. huollossa niin tehdään täällä Tampereella.
Älä soimaa itseäsi, syy ei ollut sinun. Näitä moraalinvartijoita löytyy aina, jotka sanovat, "mitäs läksit". He ovat niitä, jotka eivät lähde ikinä mihinkään, mutta luulevat tietävänsä kaiken elämästä - ja saavat nautintoa muiden "virheiden" ruotimisesta. Se on sellaista oman minäkuvan kiillotusta. Täydellisiä, aina oikein valitsevia ihmisiä ei vain ole. Itse olen syövän ja vaikean masennuksen selättänyt ja ajattelen, että kyllä elämässä joskus voi satsata myös estetiikkaan. Kaikkeen elämässä sisältyy riskejä. Uudelta kumppanilta voi saada hiv:n vaikka kuinka suojautuisi, hevosen selästä voi pudota ja saada aivovamman, epäonnistunut hiustenvärjäys voi aiheutaa vakavan allergiariskin ja pahimmillaan monen asteen palovammat, lentokone voi pudota jne.
Itsekin olen nyt monta vuotta pohtunut rintaoperaatiota, mutta näin keski-iän jälkeen päätin, että antaa mennä. Jos nyt käy huonosti, niin sitten käy. En aio antaa pelon estää minua elämästä ja toteuttamasta jotain sellaista, mistä olen jo kauan haaveillut. Kaikkea ei tarvitse kokeilla, mutta ei elämää voi pelkästää jossittelemalla elää. Katumusta ei muiden mokien vuoksi kannata potea. Sinä et tehnyt mitään väärää, kun luotit ammattilaisiin. Keneen sitten pitäisi luottaa, jos ei heihin?
Kirjoitit hyvää asiaa, kiitos osallistumisesta. Valinta terveyden kannalta ei-välttämättömään esteettiseen toimenpiteeseen menosta ei riskien valossa todellakaan ole helppo. Onnistunut tulos voi ongelman laadusta riippuen parantaa elämänlaatua merkittävästi, samalla kun epäonnistuneella tuloksella voi pahimmillaan pilata terveytensä. Jo pienikin, ei-vakava vaurio on saajalleen arpi joka jää niin henkiseksi kuin fyysiseksi painolastiksi muistuttaen valinnasta.
Esteettisiin hoitoihin liittyvä hoitotakuun puute on todellakin mielenkiintoinen ja vaikea juttu, samalla ymmärrettävä sen kannalta että riskien ja mahdollisesti vikaan menevien seikkojen ennakointi kunkin potilaan yksilöllisessä tilanteessa on jopa mahdotonta, samalla ei-ymmärrettävä syystä, jonka mainitsitkin kommenttisi lopussa; jos ammattilaisiin ei voi luottaa, keneen sitten? Hoidot maksavat paljon rahaa ja on eettisesti mielenkiintoista, ettei niihin kuitenkaan liity takuuta siitä että hoidon suorittava terveydenhoidon ammattilainen tietää mitä tekee. Olettaisin, että minunkin kohdallani riskin "liian rankasta käsittelystä" olisi voinut minimoida tai kokonaan välttää käyttämällä pienimpiä mahdollisia parametrejä. Käytännössä siis melkein minkä tahansa virheen kohdalla voidaan viitata "inhimillisen virheen mahdollisuuteen". Se kiukustuttaa.
Toivottavasti saat paremman kohtaamisen tulevassa hoitopaikassasi, ja iloa "uuden" sinun kanssasi. <3 Olen samaa mieltä myös siinä, ettei pelon eikä liioin kenenkään kyseenalaistavan asenteen saa antaa vaikuttaa tällaisiin päätöksiin. Jokaisella on oikeus saada tuomitsematta tavoitella elämässään asioita jotka kohentavat omaa mieltä ja elämän laatua - (niin kauan kuin kyseiset iloa tuovat asiat eivät ole rikollisia ;))
Hyvää joulun aikaa sinulle, toivottavasti uusi vuosi käynnistyy upeasti <3
Tsemppiä toipumiseen ja kiitos kokemuksen jakamisesta. Olin itsekin harkinnut vastaavaa, mutta se ei nyt tunnukaan enää niin tarpeelliselta toimenpiteeltä. En tiedä olisiko ihon pinnalliseen toipumiseen apua kotimaisesta BTB13 Medical seerumista, jonka pitäisi auttaa ihon toipumista kosmeettisten toimenpiteiden jälkeen?
Kiitos tsempeistä. Kysyin tapaamisessa toimenpiteistä joilla voisin kudoksen paranemista edesauttaa, mutta minulle sanottiin, että minun kannattaa antaa alueen vain olla rauhassa. Minkään kosmeettisten valmisteiden vaikutuksista tällaisen ihon alaisen vaurion paranemiseen en tunne, enkä tässä tilanteessa kovin todennäköisesti uskalla laittaa iholle mitään mikä ei ole saanut lääkärin suositusta.
Hevonen heitti selästä ja sain kaamean veripahkan pakaraan. Ajattelin että menee ohi mutta niin ei käynyt joten menin lääkäriin. Ohjeena oli että Mobilatia, joka sulattaa hyytyneen veren. Eli aika sama kuin edellä suositeltu Hirudoid. Mobilati auttoi nopeasti, muuten ei olisi tapahtunut mitään aikoihin, se oli jo todettu ettei veripahka aikonut liikkua minnekään.
Siis Mobilat'kin vaikuttaa hyytymiin..? Minusta tuntuu että mun kannattaa lähteä tästä pian apteekkiin kyselemään näistä eri kosmeettisista hoitovaihtoehdoista enemmänkin.
Huh no sentään mikä onni onnettomuudessa, ettei tämä käynyt toisinpäin. Eli että jalka olisi operoitu ensin onnistuneesti, mutta kasvoihin olisi jäänyt isot palovammat! Kiitos kun jaoit kokemuksesi, muistutus kaikkien operaatioiden riskeistä.
Joo huh.... :( :( Yhdelle kommentin jättäneelle valitettavasti oli käynyt tuo jälkimmäinen :´-(
Mulla poistettiin lähes samanlainen suoni silmän alta pari vuotta sitten. Suoni oli pitkään häirinnyt mua ja ajattelin kokeilla siihen laseria. Kävin tampereen koskiklinikalla laserhoidossa, jossa luvattiin "nätti tulos". Lopputulos oli katastrofi. Suoni katosi mutta iho paloi tosi pahasti, ja jäljelle jäi paha arpi. Olin aivan järkyttynyt lopputuloksesta ja reklamoin. Sain itse hyvitykseksi korjaavia laserhoitoja, joita on jo takana 4 kpl. Arpi on onneksi parantunut hyvin hoitojen myötä, mutta hommasta jäi aika paha mieli. Varsinainen suonen poltto laserilla oli tosi kivulias operaatio. Samalla kokeilin erilaista laseria silmänalusten tummuuden hoitoon, joka sekin oli pettymys, en huomannut mitään eroa :/ En lähtisi enää verisuonien laserhoitoon. Kannattaa tosiaan harkita tarkoin.
Voi eih, Jusu, sinullakin on tällainen kokemus...! :( Kuulostaa kamalalta. Minun silmänaluskäsittelyni ei sattunut yhtään, tuntui vain pieni nipistys. Näitä lukiessa menee iho kananlihalle kun mietin, miten kevyesti siihenkin toimenpiteeseen lähdin.
Todella hienoa, että kerrankin näkee rehellisen kirjoituksen aiheesta. Ikävää, että kokemus oli näin huono. :/ Minulla on itsellänikin näitä samoja suonia jaloissa ja on tehnyt mieli operoida niitä jotenkin. Kovin pitkälle asia ei ole edennyt kun en ole edes tietoinen mitä niille olisi pitänyt tehdä ja hintakin on aikamoinen este tai hidaste. Ja nyt vielä kun lukee näin huonon kokemuksen niin ehkä ei sittenkään..
Minäkin olin alkuun todella innoissani microbladingista ja hesarissa oli varsin hyvä ja herättelevä artikkeli tästä juuri vähän aikaa sitten. https://www.hs.fi/hyvinvointi/art-2000005411963.html
Ehkä ei sitäkään sitten?
Vähän kammoksuttaa kaikki nämä toimenpiteet kun eivät ne reaalimaailmassa mene niin onnistuneesti kuin mitä ajattelee ja toivoo.
Jep, peruin microblading-aikani. Riski ei ole sen arvoinen ja olen nyt läksyni oppinut. Mieluummin rumat kulmakarvat kuin pienikin mahdollisuus ikuiseen muistoon arpien muodossa.
Hyvä tietää ettei se niin helppoa olekaan kuin karvojen poisto. Itselläni poistettu ihokarvat Laser Tilkassa ja olen todella tyytyväinen. Ajattelin että olisi yhtä helppoa "hämähäkkisuonien" poisto mutta ei sitten ehkä.
Mun on tosi vaikea suhtautua näihin huonoihin kokemuksiin. Mulla on tosi paljon sympatiaa, ymmärrän tosi hyvin miltä se harmistus tuntuu kun on "tehnyt itse" jotain omalle kropalleen. Silti huonot kokemukset aina ylikorostuu verrattuna hyviin kokemuksiin. Toisaalta, on todella hyvä, että huonot kokemukset ovat ns. helposti saatavilla, ja ihmiset näkevät niitä. On hyvä tietää etukäteen, minkälaisia riskejä hoidossa on! Oon itse aika myönteinen hoidoille, ei sillä että itse välttämättä tekisin kaikkia mahdollia, mutta jos ihminen kokee olevansa kauniimpi hoidon päätteeksi, se on ok. Oon myös sitä mieltä, että esim. kauneusleikkaukset on ihan ok, jos ne ei lähde ihan kokonaan käsistä ja ihminen ei muutu semmoseksi silikonilla täytetyksi robotin näköiseksi nukeksi (omanlainen huono kokemus sekin?).
Toivottavasti hyytymä katoaa ajan myötä! :(
Hei,
Miltä jälki nyt näyttää?
Se on häivyttynyt vielä lisää, mutta kudospatti ei ole "sulanut" vaan tuntuu edelleen :/
Lisäksi alkuperäisen, käsitellyn suonen ympärille ilmestyi operaation jälkeen pari uutta sinistä pientä suonta.
Käytettiinkö silmien alle eri laser menetelmää, kuin reisiin?
Käsittääkseni kyllä. Tai saattaahan olla että menetelmä oli sama, mutta käytetty teho silmien alla tietysti ihan eri luokkaa kuin reisissä.